![Loading Events](https://evenimentemuzeale.ro/wp-content/plugins/the-events-calendar/src/resources/images/tribe-loading.gif)
- This event has passed.
Drobeta-Turnu Severin: exponatul lunii septembrie 2023 la Muzeul Regiunii Porţilor de Fier – DROPIE Otis tarda
1 septembrie, 2023 - 30 septembrie, 2023
![](https://evenimentemuzeale.ro/wp-content/uploads/2023/09/373005175_786987966562524_2247482530174203306_n.jpg)
Piesa lunii septembrie
DROPIE
Otis tarda
DESCRIERE
Dropia este o specie caracteristică zonelor de stepă, păşune şi terenurilor cu agricultură extensivă. Lungimea corpului este de 75-105 cm şi are o greutate de 8000-16000 g pentru mascul (21000 g în mod excepţional) şi 3500-8000 g pentru femelă. Anvergura aripilor este cuprinsă între 210-240 cm la mascul şi 170-190 cm la femelă. Este probabil cel mai greu zburător în lumea animală. Este o specie mare, înaltă, masculul fiind semnificativ mai mare decât femela, cu capul gri-albăstrui iar gâtul şi pieptul maro-ruginii.
ETIMOLOGIA DENUMIRII ȘTIINTIFICE
Numele de gen provine din grecescul otis – spic de grâu sau ovăz, cu referire la asemănarea dintre firele spicului şi penele situate în zona gâtului sub cioc, în penajul nupţial al masculului. Numele de specie provine de la cuvântul latin tarda – încet, cu referire la stilul de mers al acestei specii.
LOCALIZARE ȘI COMPORTAMENT
Este o specie prezentă în sud-vestul şi sud-estul continentului european. Masculii ating maturitatea sexuală după 4-5 ani, iar femelele pot cuibări după primul an. Este o specie tăcută. Durata obişnuită de viaţă este de 10 ani, dar pot atinge şi 15 ani. Deşi este o specie mare, se deplasează în zbor cu o viteză de circa 60 km/h. Penajul masculului este impresionant în perioada de cuibărit. Cuibul este aşezat în adâncituri ale solului, căptuşite superficial cu vegetaţie. Populaţia europeană este sedentară, iar cea asiatică migratoare.
POPULAȚIE
Populaţia europeană a speciei este relativ mică, cuprinsă între 31000-36000 de perechi. În România, populaţia estimată este de 1-5 perechi, în vestul țării. Cele mai mari efective sunt prezente în Spania, Rusia şi Ungaria.
AMENINȚĂRI ȘI MĂSURI DE CONSERVARE
Degradarea şi distrugerea habitatelor prin transformarea pășunilor în terenuri agricole, agricultura intensivă, deranjul provocat de activităţile agricole, poluarea cu pesticide, arderea miriştilor, coliziunea cu firele electrice, braconajul sunt principalele pericole ce afectează specia. Practicarea unei agriculturi extensive, folosirea cablurilor electrice îngropate, reducerea vânătorii ilegale şi implementarea Planului Internaţional de Acţiune sunt elemente esențiale pentru conservarea speciei.